(untitled) (Право і безпека, 2019)
Зазначено, що становлення та розвиток правового регулювання сервісних відносин щодо надання земельних адміністративних послуг обумовлюються змінами у правовому регулюванні земельних відносин, які відбулися з часу проголошення незалежності. Зафіксовано, що часто зустрічаються порушення законодавства у сфері охорони земель як приватними особами, так і органами публічної адміністрації під час оформлення договорів щодо земель сільськогосподарського призначення та порушення прав власників земельних ділянок у містах у зв’язку з громадським містобудуванням. Зроблено висновок, що основним принципом раціонального використання земель та охорони земель різного цільового призначення повинен бути сформульований у Земельному кодексі України компроміс між приватними земельними інтересами й інтересами держави, який полягає у письмовій домовленості сторін стосовно цільового використання земельної ділянки та непорушності права на неї однієї із сторін. Така згода має фіксуватися одночасно із реєстрацією земельної ділянки. Держгеокадастр повинен здійснювати погодження таких реєстраційних дій, а ще краще – самостійно надавати послуги, такі як, наприклад, реєстрація права власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, реєстрація договорів оренди землі різного цільового призначення тощо.