(untitled) (Право і безпека, 2024)
У статті проведено критичний аналіз цивілістичної доктрини щодо розуміння категорії «юридична відповідальність». Виокремлено сім основних підходів до тлумачення досліджуваної категорії та звернено увагу на їх переваги і недоліки. Зроблено висновок, що ані чинне законодавство, ані правова доктрина не мають одностайності в досліджуваному питанні. Акцентовано увагу, що в доктрині теорії права виокремлюють два різновиди юридичної відповідальності: позитивну (стосується ще не вчиненого правопорушення) і негативну (стосується вже вчиненого правопорушення). Критичний аналіз такого підходу зводиться до того, що настільки різні правові явища, як належне виконання обов’язків і відповідальність за їх порушення, не можуть охоплюватися одним і тим самим юридичним поняттям – «відповідальність». Як підсумок зроблено застереження, що про позитивну відповідальність можна говорити як про різновид соціальної, але не юридичної відповідальності. Отже, у контексті цивільних відносин варто вести мову про юридичну відповідальність як про відповідальність негативну. Позитивна відповідальність є явищем скоріше морального характеру, що полягає в сумлінному (відповідальному) виконанні суб’єктом усіх правових принципів. На основі аналізу доктринальних підходів до розуміння категорії «юридична відповідальність» та критичної їх оцінки в юридичній літературі зауважено, що формулювання універсального (загальновизнаного) визначення досліджуваного поняття сьогодні є недоцільним. Таке твердження ґрунтується на тому, що в багатьох випадках фахівці прагнуть об’єднати численні та різноманітні ознаки юридичної відповідальності у визначення, що залишає поза увагою специфічні прояви різних аспектів її феномена. Доведено, що наявні сьогодні доктринальні підходи до розуміння юридичної відповідальності можна звести до двох основних напрямів: її вивчення як форми державного примусу/впливу або як охоронних правовідносин.