(untitled) (Право і безпека, 2024)
Проведено критичний аналіз структурних прогалин у міжнародному праві, які виявило повномасштабне вторгнення росії в Україну у 2022 році. Виявлено неспроможність міжнародних правових механізмів, зокрема Організації Об’єднаних Націй, ефективно стримати російську агресію та запобігти ескалації насильства. Незважаючи на численні правові дії та міжнародну реакцію, враховуючи резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об’єднаних Націй, розгляд в Міжнародному Суді ООН та розслідування Міжнародного кримінального суду, ці заходи не змогли вплинути на поведінку росії або запобігти подальшому погіршенню ситуації в Україні. Використано нормативно-правовий підхід, який аналізує законність дій росії з огляду на встановлені міжнародні норми та принципи. Завдяки цьому розкрито, як виправдання військового втручання росії – на основі самооборони, колективної самооборони та звинувачень у геноциді – є юридично недосконалими та несумісними з міжнародним правом. Крім того, розкрито більш масштабні наслідки цих помилок, враховуючи потенційну ерозію глобальних правових норм і створення небезпечних прецедентів, які можуть підірвати міжнародний мир і безпеку. У підсумку наголошено на нагальній потребі реформування міжнародно-правової бази для усунення описаних недоліків. Запропоновано конкретні реформи, такі як розширення зобов’язання утримуватися від голосування в Раді Безпеки ООН і уточнення правових підстав для гуманітарної інтервенції, з метою посилення дотримання міжнародного права і кращого захисту державного суверенітету. Ці висновки сприяють продовженню дискусії про роль міжнародного права у врегулюванні конфліктів і підтримці глобальної безпеки.