Злочини проти людяності в контексті збройного конфлікту в Україні: визначення, проблеми розмежування із суміжними складами злочинів
Анотація
Статтю присвячено характеристиці злочинів проти людяності як категорії міжнародного кримінального права та в контексті збройного конфлікту в Україні. Метою статті є формулювання пропозицій щодо критеріїв розмежування злочинів проти людяності та воєнних злочинів у міжнародно-правовому форматі та здійснення теоретико-модельної проєкції на правову систему України в контексті збройного конфлікту.
Здійснено аналіз положень статутів Нюрнберзького військового трибуналу для суду та покарання головних воєнних злочинців європейських країн осі, Міжнародного військового трибуналу для Далекого Сходу, Міжнародного кримінального трибуналу по колишній Югославії, Міжнародного кримінального трибуналі по Руанді, Конвенції про незастосування строку давності до воєнних злочинів і злочинів проти людства, Європейської конвенції про незастосування строків давності до злочинів проти людяності та воєнних злочинів, а також Римського статуту Міжнародного кримінального суду, проєкту Конвенції ООН про запобігання та покарання злочинів проти людяності, якими визначаються ознаки та перелік злочинів проти людяності.
Сформовано інтегративне бачення їх змісту та ключових ознак. Доведено, що міжнародні кримінально-правові норми «злочини проти людяності» та «геноцид» конкурують як загальні та спеціальні
Констатовано, що склади злочинів проти людяності виявляють чимало ознак, які мають спільний зміст з ознаками складів воєнних злочинів, що створює труднощі у правозастосуванні. Розроблено таблицю релевантності норм і їх проєктів про злочини проти людяності та воєнні злочини за Римським статутом МКС та проєктом Конвенції ООН про запобігання злочинам проти людяності та покарання за їх вчинення. Запропоновано критерії для розмежування вказаних складів злочинів на основі відмінностей у їх суб’єктному складі та контекстуальних елементах. Встановлено, що КК України не містить спеціальних складів злочинів проти людяності, чим виявляє абсолютну дезадаптивність щодо запитів синхронізації національної та міжнародної кримінальної юстиції у справі протидії злочинам, пов’язаним з агресією рф проти України. Визначено концептуальний напрям удосконалення вітчизняного кримінального законодавства.
Завантаження
Посилання
Arendt, H. (2021). Eichmann in Jerusalem. A story about the banality of evil. SPIRIT AND LETTER.
Brych, L. P. (2006). Correlation of adjacent types of crimes and types of crimes provided for by competing norms. Bulletin of Lviv University. Series law, 42, 263-282.
Derzypilska, A. (2020). Prevention of crimes against humanity and punishment for their commission: the path to the Convention. Public Law, 1, 188-196. https://doi.org/10.37374/2020-37-19.
Drozd, V. H., Drozd, O. Yu., Zhuravlov, D. V., & Petkov, V. S. (Eds.). (2022). Military and war crimes under the legislation of Ukraine and international humanitarian law. War crimes of the Russian army in Ukraine 2014–2022. Professional.
Hnatovskyi, M. M. (2007a). Crimes against humanity: concepts and general characteristics in modern international criminal law. Ukrainian Journal of International Law, 1, 34-42.
Hnatovskyi, M. M. (2007b). Crimes against humanity: characteristics of individual acts. Ukrainian Journal of International Law, 3, 26-44.
Hnatovskyi, M. M. (2017). Crimes against humanity. In Yu. S. Shemshuchenko, V. N. Denysov et al. (Eds.), Encyclopedia of international law (Vol. 2) (pp. 490-493). Akademperiodyka.
Hnatovskyi, M. M. (2022, June 25). Crimes against humanity. Great Ukrainian Encyclopaedia. https://vue.gov.ua/Злочини_проти_людяності.
Kulesha, V. (2013). Crimen Laesae Iustitiae. Criminal liability of judges and prosecutors for crimes against justice under the Nuremberg Laws, German, Austrian and Polish legislation. Publishing House of Lodz University.
Maunz, T. (1943). Gestalt und Recht der Polizei. Hanseatische Verlagsanstalt.
May, L. (2005). Crimes against Humanity. A Normative Account. Cambridge University Press.
Murphy, S. (2015). Toward a Convention on Crimes against Humanity. La Revue des Droits de l’Homme, 7. https://doi.org/10.4000/revdh.1185.
Trainin, A. N. (1957). General doctrine of the composition of the crime. Gosyurizdat.
Venediktova, I. (2022, June 28). The Kremenchug tragedy is a large-scale evidence of the Kremlin’s systematic policy of killing civilians in Ukraine. Office of the Prosecutor General. https://www.gp.gov.ua/ua/posts/irina-venediktova-kremencucka-tragediya-masstabne-svidcennya-sistematicnoyi-politiki-kremlya-vbivstva-mirnix-gromadyan-v-ukrayini.
Zelinska, N. A., Andreichenko, S. S., Dromina-Vovk, N. V., & Koval, D. O. (2017). Theory and practice of international criminal law (N. A. Zelinska, Ed.). Phoenix.
Авторське право (c) 2023 Ю. В. Орлов
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.